Numele meu este Melinda Gordon.
Sunt măritată, locuiesc într-un orăşel,
şi sunt proprietara unui magazin
de antichităţi.
Aş putea fi ca şi tine.
Cu excepţia faptului că, de când eram mică,
am aflat că pot vorbi cu morţii.
Spirite legate de pământ, aşa le numea bunica.
Sunt blocate aici deoarece mai au treburi
nerezolvate cu cei vii
şi vin la mine să caute sprijin.
Ca să-ţi pot spune povestea mea,
trebuie să ţi-o spun pe a lor.
E foarte frumoasă.
Întotdeauna mi-am dorit una.
Stil gotic. Îmi place.
- Pot să împrumut şi asta? - Sigur.
Glumeam. Lămpile sunt în siguranţă.
În această după amiază prezint o casă
care e decorată ca o mănăstire,
aşa că am vrut să adaug un strop de culoare.
- Ai grijă. - Am prins-o.
- Hei, hei. - Hei.
Melinda, ei sunt Amy şi Jordan.
Cuplul despre care ţi-am povestit.
Tocmai au cumpărat casa de pe Gardner.
O redecorează, aşa că le-am spus
de magazinul tău.
- Bine aţi venit în cartier. - Mulţumim.
Nu vindeţi
şi accesorii pentru instalaţii sanitare?
Am nişte robineţi de prin secolul al XIX-lea,
dar cam atât.
De ce?
Instalaţia sanitară din casă este la pământ.
E ca şi cum presiunea apei
ar suferi de schizofrenie.
Aşa e. Câteodată apa ţâşneşte pur şi simplu,
chiar dacă robinetul nu este deschis.
Fă-i să plece.
Şi nu e numai asta.
Lumina fluctuează fără nici un motiv.
O să trec pe acolo şi o să aduc
un instalator şi un electrician.
Plecaţi!
Poate pot eu să vă ajut.
Şi noi am avut probleme când ne-am mutat,
iar soţul meu este destul de îndemânatic.
Treceţi mâine pe aici şi o să mă ocup de toate.
Da, o să merg cu voi şi o să vă ajut
să redecoraţi.
Mi-ar face plăcere. Iar Delia avea dreptate.
Îmi place magazinul tău. E fabulos.
Linişte!
Par să funcţioneze cum trebuie.
Ieri ţâşnea apă peste tot
şi nici unul din noi nu dăduse drumul
la robinet.
Hai să vă arăt ce se întâmplă
cu ţevile de la etaj. Încă mai picură.
Ştiam că asta se va întâmpla.
Imediat ce a ajuns aici, toate funcţionează
perfect.
- Vrei să mergem afară? - Sigur.
- Cum aţi ajuns în Grandview? - Locuiam în oraş,
într-un apartament micuţ. Crăciunul trecut
am mers în Hamilton,
să-i vizităm pe părinţii lui Jordan
şi am trecut pe aici
şi pur şi simplu m-am îndrăgostit
de acest orăşel.
Jordan este producător muzical,
aşa că poate munci cam de oriunde.
Ce o să faceţi cu atâta spaţiu?
Suntem gata să ne întemeiem
o familie. Iubesc copii.
Şi Jim, soţul meu, îşi doreşte mult un copil,
dar nu ştiu dacă sunt pregătită.
E ceva în neregulă cu pompa asta de apă.
Urăsc să îi spun lui Jordan că este o problemă.
- De ce? - Pentru că va încerca să o repare.
E foarte bun la muzică,
dar e jalnic la bricolat.
Iubesc casa asta şi sunt aşa bucuroasă
să fiu aici.
Şi eu mă bucur că aţi venit aici.
Ce aţi spune să fiţi primii noştri
invitaţi la cină?
- Sigur. Când? - În seara asta.
Nimic pretenţios. Nişte paste şi nişte vin.
Sună bine. O să îl întreb şi pe Jim.
Foarte bine. Să bem pentru asta.
Ei, ce crezi?
Cred că arăţi foarte bine.
Doar ca să ştii, arătai foarte bine şi
în primele două rochii.
Ar fi mai bine fără cercei, nu?
Nu, nu. Sunt ok.
- Care e problema? - Nici una.
Doar că îmi place mult de ei şi vreau
să fac o impresie bună.
În plus, nu prea ne mai vedem
aşa de mult cu altă lume.
Nu. De când Andrea..
- Ai împachetat prăjitura? - Am împachetat prăjitura
şi am rezolvat şi problema încălziri globale,
de când te aştept.
Bine, sunt gata, îmi pare rău.
Ai dreptate. Ar trebuie să ieşim mai des,
să socializăm mai mult.
Să ne facem noi prieteni.
Ţi-am spus că e implicată şi o fantomă?
Nu. Nu mi-ai spus.
Da. O fetiţă, de 6 sau 7 ani.
Am văzut-o lângă piscină.
Deci eşti nerăbdătoare să îţi faci noi prieteni
sau să întâlneşti o fantomă nouă?
Nu e amuzant. Chiar are nevoie
de ajutorul meu.
Mai bine fără cercei.
- Jordan! Hai şi tu. - Vin imediat ce termin.
Staţi să gustaţi bucatele lui Jordan.
Ar putea foarte bine să îşi deschidă
propriul restaurant.
De acord. Dacă se va întâmpla, acolo mâncăm.
Nu-i aşa, iubire?
Ce? A, da. Grandview nu e tocmai
capitala culinară a lumii.
- Ce muzică vreţi să ascultaţi? - Alege tu.
Acesta e unul din artiştii lui Jordan.
Ascultaţi-l şi spuneţi-mi părerea voastră.
Închide-l!
Ai putea să îl dai un pic mai încet?
Sigur. Bineînţeles.
Vezi, asta se întâmplă când Delia
nu este prin preajmă.
Ce se întâmplă acolo?
Taci din gură!
- Jordan? - Vino aici!
- E o nebunie. Nu se opreşte. - Ai o lanternă?
Poate reuşim să închidem robinetul principal.
E în pivniţă, în stânga scărilor
de la intrare.
O să văd ce pot face.
- Unde a dispărut micuţa? - O caut.
Mă duc să găsesc siguranţa generală.
Plecaţi!
- Cum te cheamă, drăguţo? - Cine eşti tu?
- Numele meu este Melinda. - Linişte!
Mama e sus şi doarme.
- Nu e sus. Nu e nimeni sus. - Ba da, este.
A stat sus toată ziua.
Doar tu eşti aici, dar te pot ajuta.
- Am găsit-o. - Melinda, Jim, unde sunteţi?
Suntem aici.
Înfricoşător. Îmi pare rău.
Măcar acum avem martori.
Să îi spună Deliei că nu suntem nebuni.
Cine naiba e acolo?
- Hei! Vino înapoi! - Iubire, lasă-l.
Cum se face că l-am văzut cu toţii?
Acela nu era o fantomă.
E aşa greu să nu le pot spune
că au o fantomă în casă.
Poate că ar trebui să le spui.
Dar ne plac aşa de mult.
Dacă le spun ce pot să fac,
o să se schimbe totul. Nu mă vor mai privi la fel
şi în mod cert nu vreau ca Delia să afle.
Fă-ţi griji mâine. Acum relaxează-te.
Mă tot gândesc la fetiţa care nu vroia
ca muzica să o trezească pe mama ei.
E ca şi cum retrăieşte ziua în care a murit.
Acum nu poţi face nimic.
Relaxează-te.
- Du-te undeva unde e linişte. - Taci, mă..
- Adevărul e că e bine. - Mie îmi spui.
- De ce nu intri şi tu? - Pentru că mă bucur
de priveliştea pe care o am de aici.
Unde te duci?
S-a terminat vinul.
- Vin imediat. - Stai. - 2 minute.
Fă-i să plece. O să o trezească pe mama.
Ce s-a întâmplat?
Locul meu cel liniştit tocmai a devenit
cam zgomotos.
Emily Morrison, o fetiţă de 6 ani
care a murit în piscina casei lor.
Cum ai aflat?
Am dat o căutare a ştirilor după acea adresă.
Nu ştiu cum o familie îşi poate reveni
după aşa ceva.
Da. Nici eu.
Dar mama şi fratele mai mare erau în casă
când s-a întâmplat.
Crezi că fratele mai mare este băiatul de aseară.
Ar fi cam de aceeaşi vârstă.
Ce s-a întâmplat în ziua aceea?
Adică, de ce nu o supraveghea nimeni?
Ştim că mama era la etaj şi dormea,
ceea ce e ciudat, pentru că fetiţa a murit
după amiaza târziu.
Poate că mama ei era bolnavă.
Poate, dar asta nu
explică ce era cu fratele.
Morgan, au nevoie de un instalator..
cât încă mai sunt relativ tineri. - Delia.
Nu se poate să fie atâtea
toalete înfundate de azi şi până joi.
Bine, vă rog să mă sunaţi dacă se eliberează cineva.
Mulţumesc.
Cred că toţi instalatorii din întreaga Americă
sunt bogaţi şi pe cont propriu şi fac această muncă
doar ca să ne înnebunească pe noi.
Merci pentru lămpi. Au înfrumuseţat casa.
- Tu trebuie să fii Jim. - Bună. Iar tu, Delia.
Tot mai cauţi un instalator pentru Amy şi Jordan?
Da, unul care e specializat în scurgeri imaginare
şi în fantome care se joacă la robineţi.
Am veşti pentru tine. Nu sunt imaginare.
Da. Aseară am fost la ei, la cină.
- Ce s-a întâmplat? - Să spunem doar că,
per ansamblu, a fost o seară cam.. udă.
Cine v-a făcut vouă instalaţia?
Cea mai mare parte a făcut-o Jim.
Am reparat câteva ţevi care picurau.
E modest.
Practic, a refăcut toată instalaţia.
- Vrei să verifice el? - Ar fi minunat.
Trebuie să mă întorc la muncă.
Da, dar termină la 16:00.
Da? Jim, m-ai salvat. Îţi mulţumesc din suflet.
- Cu plăcere. Ne vedem mai târziu. - Oricând.
Ce s-a întâmplat cu "nu te mai atingi
de nici o ţeavă din casa noastră"?
Îmi pare rău. Aveam nevoie de un motiv
ca să mergem din nou acolo.
Da, dar dacă ţevile chiar au probleme?
Atunci ne facem că nu le vedem şi plecăm.
E vorba de fantome, nu de ţevi înfundate.
Lucy, ai de dat nişte explicaţii..
O să fie bine. Promit. Te iubesc.
Sigur nu vreţi ceva de băut?
- Ba da. Aş vrea.. - Nu. Mulţumim. Nu vrem.
E Jordan. Trebuie să răspund.
Robinetul principal de la apă e pe acolo.
Merci.
- Îmi era sete. - Treci şi..
- Bună, Emily. - De unde ştii cum mă cheamă?
Ţi-l aduci aminte pe al meu? Sunt Melinda.
Nu vorbi aşa tare. O să o trezeşti pe mama.
- Nu e aici. - Ba da, este.
Când a fost ultima oară când ai văzut-o?
Nu ştiu.
Nu mai e aici. Haide, să-ţi arăt.
- Unde mergi? Nu! - În dormitor.
O să se supere. Jake a spus
că nu vrea să fie deranjată.
- Cine e Jake? Fratele tău? - Opreşte-te.
Încerc să te ajut.
Dacă o trezeşti, atunci eu voi fi de vină.
- Nu e nimeni acolo. - Nu intra acolo!
Melinda?
Ce faci?
Mi-a spus Jim să verific presiunea apei
din baie. Sper că nu e o problemă.
Nu. Când termini, vino în bucătărie.
Fac nişte cafea.
- Perfect. - Ok.
Vă mulţumesc.
Îmi pare rău că nu am găsit nici o problemă.
Apreciez că aţi încercat. Poate că e de bine.
Dacă mai ai nevoie de altceva, sună-ne.
Merci pentru cafea.
- Pa. - Pa. - Aveţi grijă.
Ca fapt divers, au cea mai bună
instalaţie pe care am văzut-o.
Ţevi de cupru, cele mai bune îmbinări.
Ai găsit fetiţa?
Da, dar nu ştie că a murit
şi îi e frică de mama sa.
I-ai spui lui Amy?
Nu, dar am luat numele şi adresa
fostului proprietar. I-am spus că
ne va ajuta cu cei de la întreţinere.
Ar trebui să lucrezi pentru CIA.
Angela Morrison. Cu ce ne ajută asta?
E mama fetiţei şi trebuie să vorbesc cu ea.
O să afle ce s-a întâmplat în ziua aceea. Pa.
- Bună ziua. Pot să vă ajut? - Aşa sper.
Nişte prieteni s-au mutat în fosta ta casă,
de pe Gardner.
Da, Amy şi Jordan. Drăguţi. S-au acomodat?
Au nişte probleme ciudate
cu instalaţia sanitară şi cu cea electrică.
Da? Pentru că noi tocmai pusesem ţevi noi..
Da. De cupru. Ştiu.
Dar nu despre asta vreau să vorbesc.
Poftim?
Când stăteaţi acolo, aţi simţit o prezenţă?
- Ce fel de prezenţă? - Ca un spirit.
Despre ce vorbeşti?
Ştiu că v-aţi pierdut fiica, îmi pare rău.
Încerci cumva să îmi spui că noii proprietari
cred că fetiţa mea le bântuie casa?
Nu. Nu cred că ştiu ce s-a întâmplat.
Dar tu ştii.
Ştiu că a fost un accident la piscină.
Fetiţa mea a murit
şi mi-a fost foarte greu să trec peste asta
şi să merg mai departe.
Nu a fost uşor, dar m-am împăcat cu ideea
şi când mă gândesc la ea
ştiu că este într-un loc mai bun.
S-ar putea să nu fie într-un loc mai bun.
Nu înţeleg ce doriţi.
Nu doresc nimic.
Vreau doar să vă gândiţi la posibilitatea
ca fiica dvs să nu fi trecut dincolo,
că s-ar putea să fie ceva care să o ţină aici.
Era o fetiţă foarte veselă.
Până în acea zi, am avut o viaţă frumoasă.
- Am multă treabă, aşa că.. - Desigur.
Jake?
Cred că poţi să îţi dai seama
că mama e cam nebună.
Nu. Nu cred că e nebună. Cred doar că ea crede
ceea ce o face să se simtă mai bine.
De ce te interesează familia mea?
Nu îmi place să ştiu că oamenii suferă.
Te-am văzut aseară, la fosta ta casă.
Ştiu. Merci că nu m-ai spus.
Cu plăcere.
Ştiu ce vrei să spui, atunci când vorbeşti
de o prezenţă.
Şi eu cred că încă mai este pe aici.. Emily.
- De ce spui asta? - Am văzut-o.
Emily!
Uşurel, copile.
O văd.
- Ştiu. - Dar e acolo.
Ştiu că pare o nebunie, dar..
Am văzut-o.
Ştiu că ai văzut-o.
Ştii?
Da, mulţi copii văd spirite, dar cu timpul îşi pierd
această abilitate.
Câteodată credeam că sunt nebun.
- Da. Cunosc sentimentul. - Tu vezi fantome?
- Da. - Ai văzut-o pe sora mea?
- Da. - E bine?
E prinsă aici, Jake.
Nu cred că ştie că a murit, dar ăsta va fi secretul
nostru, da?
Poţi să îmi spui unde este tatăl tău?
S-a recăsătorit.
Are copii şi o familie. S-a mutat din Grandview.
Ţi-a fost greu, nu-i aşa?
Pot să vorbesc cu sora mea?
Trebuie să îi spun că îmi pare rău.
De ce îţi pare rău?
Scuze.
Ai auzit asta?
- Ce? - Asta. Parcă ar fi un animal.
Jordan, vino încoace.
Ciudat.
Ce naiba?
Acum am o urgenţă..
Ai lumânări parfumate sau spumă de baie?
Da. Plănuieşti o cină romantică?
Cu cine, cu TiVo?
Nu, vreau să le fac un cadou lui Amy şi Jordan.
Stau la hotelul Regent.
- Cum? De ce? - Nu ştiu, nu am înţeles.
Acuma e ceva despre piscină.
Oricum ar fi minunat dacă le-ai face
un coşuleţ-cadou.
Chiar ai grijă de clienţi.
Mă simt răspunzătoare.
Şi am o reputaţie de păstrat.
O să lămuresc toată povestea asta.
În felul ăsta nu o să te îmbogăţeşti.
Da, dar voi dormi bine la noapte.
- Ai un pic de timp? - Poate..
Trebuie să dau o fugă până afară.
Poţi să ai un pic grijă de magazin?
Glumeşti? Mi-ar face mare plăcere.
Stai.. Dacă vine cineva?
Vinde-le fântânica.
Ce faci aici?
Vreau să mă duci la sora mea.
Credeam că toate cheile trebuie predate
agentului imobiliar.
Nimeni nu mi-a cerut cheia.
Asta ar însemna să intrăm prin efracţie.
Dacă nu mă duci tu, mă voi duce singur.
Jake, stai.
Trebuie să îmi spui ce s-a întâmplat în acea zi,
în ziua în care a murit.
Apoi mă duci?
Nu îţi promit, dar trebuie să ai încredere
în mine.
Tata era la servici.
M-a rugat să am grijă de Emily după şcoală.
M-a întrebat dacă vreau să mă joc, dar eram prins
cu un joc video.
I-am spus să aştepte până termin.
Mi-a spus că mă va spune mamei.
I-am spus că mama doarme şi că o să se supere
dacă o deranjează.
În acea după amiază, mama ta dormea?
Dormea mult.
Părinţii aveau probleme.
Cu o seară înainte, mama îi spusei tatei
să se mute.
Îi era frică să îi spună lui Emily.
Emily era mai apropiată de tata.
În fine..
Mi-am terminat jocul şi m-am dus să o caut.
Dispăruse.
Am avut o presimţire neagră, ca un fior rece.
Emily! Emily! Mamă! Mamă! Am nevoie de tine!
Emily! Haide! Am.. am pierdut-o.
Îmi pare atât de rău! Te rog, întoarce-te!
Te rog, Emily! Îmi pare rău!
Şi ce s-a întâmplat după aceea?
Nu îmi amintesc.
Acum mă duci, te rog, acolo?
Trebuie să ne grăbim.
Jake! Jake, ai venit să mă vezi.
Am crezut că eşti supărată pe mine.
- Jake, sora ta e aici. - Poftim?
- Unde? - Aici. De ce nu te uiţi la mine?
- Jake! Jake! - Stai. Ce se întâmplă?
De ce nu vorbeşte cu mine?
Emily, nu te poate vedea.
De ce? Ce se întâmplă cu el?
- Ştii ce s-a întâmplat cu tine? - Când?
În ziua în care l-ai rugat pe Jake
să se joace cu tine.
Nu a vrut, aşa că m-am dus să mă joc singură.
- Ai căzut în piscină? - Da.
Ce s-a întâmplat după?
Am adormit sub apă.
Îţi aduci aminte să te fi trezit?
Adevărul este că nu te-ai mai trezit.
Ai murit în ziua aceea şi de aceea nimeni
nu te poate vedea sau auzi.
- Tu poţi. Şi tu ai murit? - Nu.
Nu. Eu te văd pentru a putea să te ajut
să mergi într-un alt loc unde vei fi
foarte fericită.
Dar sunt fericită aici, cu mama şi tata.
Tata trebuie să vină acasă în curând.
- Nu, drăguţo, nu vine. - Ba da.
Emily, tăticul tău nu mai locuieşte aici.
Şi nici mămica ta.
Spune-i, Jake. Tati o să vină acasă
şi o să îmi citească
"Noapte bună, Lună" şi o să mă învelească.
Mai întâi pe mine, apoi pe tine.
Spune-i. Asta aştept.
Ce faci aici?
Îmi pare rău. El este Jake Morrison.
A locuit aici împreună cu familia lui, înainte
să cumpăraţi casa.
- Cum aţi intrat? - Mai are încă o cheie
şi vroia să o v-o dea înapoi, şi să mai vadă casa o dată
şi am crezut că nu o să te superi.
- Cam stânjenitor. - Un pic.
- Sora mea e cu adevărat acolo? - Da, Jake.
Îl aşteaptă pe tatăl vostru
să vină acasă, să îi citească
şi să termine povestea.
"Noapte bună, Lună". Şi mie îmi citea din ea.
Crezi că putem să-l facem să vină şi să o vadă?
- Nu prea cred. - Nu poţi să îl suni?
Munceşte mult, iar acum munceşte
la o casă mare pe strada nr. 59
şi e responsabilul de proiect, aşa că
e foarte ocupat.
Da, dar e important. Crezi că nu va înţelege?
Are o familie nouă. Nu îl văd prea des.
- Nici măcar nu vorbiţi? - Nu prea mult.
Jake, tatăl meu a plecat când eram foarte tânără
şi nu ştiu de ce, dar mi-a frânt inima.
Apoi apărea din senin, poate pentru o zi,
poate pentru o săptămână.
Uneori îmi aducea cadouri.
Apoi pleca din nou.
Nu ştiu ce era mai rău. Că îl vedeam foarte rar
sau că îi spuneam la revedere de fiecare dată.
Şi nu am purtat niciodată cadourile de la el,
pentru că ştiam că ar fi supărat-o pe mama.
Nu vroia să îl văd sau să vorbesc cu el.
Eram prea tânără ca să înţeleg, aşa că..
Mă întrebam dacă era vina mea,
dacă am făcut ceva care l-a făcut să plece
sau dacă era ceva ce puteam face să-l fac
să rămână.
Ce s-a întâmplat?
A venit din ce în ce mai rar şi..
Într-un final, nu a mai venit deloc.
Nu era cinstit, pentru că am crezut
că am puterea să îl fac să rămână..
- Dacă aş fi ştiut cum. - Şi? Ai avut-o?
- Ai avut puterea? - Nu.
- Şi nici tu nu o ai. - Dacă o salvam pe Emily,
s-ar fi întors.
Dar nu am făcut-o.
Jake, doar nu crezi că tatăl tău
te crede vinovat?
- Ba da. - De crezi asta?
Trebuie să plec.
Probabil că mama se întreabă pe unde sunt.
- Ce ai făcut? - Recunosc. M-am riscat.
Am crezut că Amy va fi la hotel.
- Mel.. - Ştiu. Doar că e foarte
important pentru Jake.
Suferă mult, Jim şi pare aşa de singur.
Şi e un copil bun, foarte deştept.
Nu înţeleg de ce tatăl lui îl ignoră.
Părinţii ar trebui să fie lângă copii lor.
Nu l-am mai văzut. E drăguţ.
Îl am de o veşnicie.
Ai un suflet mare. De aceea te iubesc.
Dar nu eşti asistent social.
Ai făcut tot ce ai putut.
Nu totul.
Ştiu că nu mă privesc treburile familiei tale.
Atunci de ce ai venit aici?
Pentru că am ajuns să îl cunosc un pic pe Jake.
E un copil deosebit, care în momentul de faţă
are probleme.
Ce vrei să spui?
Crede că spiritul sorei lui
este încă în casa de pe Gardner.
- Îl crezi? - Nu contează.
Contează că el crede.
Copii au moduri diferite în care fac faţă unei situaţii.
Cateodată, copii au nevoie de tatăl lor.
Mă scuzaţi. Cine sunteţi dvs?
Încerc doar să ajut, dar cred că Jake
are impresia că nu poate vorbi cu dvs.
Deci eşti expertă în sentimentele fiului meu.
Nu, dar ştiu ce înseamnă
să fii abandonat de un părinte.
Simte că l-aţi înlocuit cu o nouă familie.
- Ridicol. - Oare?
Ştiaţi că el crede că îl învinovăţiţi
pentru ce i s-a întâmplat lui Emily?
Nu ştiu cine te crezi să vii aici şi să..
Ai pierdut vreodată un copil?
- Nu. - Măcar ai copii?
- Nu. - Mă gândeam eu.
Jake şi cu mine am făcut o înţelegere.
Când mama lui m-a rugat să plec,
i-am spus că dacă are vreodată nevoie de mine,
dacă are vreo problemă, să îmi dea un mesaj
cu textul "911" şi o să vin acolo.
Şi a făcut asta când s-a înecat Emily?
Nu.
Îl învinovăţiţi?
Nu i-am spus niciodată aşa ceva.
Nu trebuia să îi spuneţi. Simte asta.
Nu vreau să creadă asta.
Eu nu vreau să cred asta.
Era fetiţa mea.
Era perfectă.
Iar Jake e un copil puternic. Era campion la înot
şi era acolo şi..
Angela a găsit o modalitate de a trece peste,
iar eu mi-am găsit-o pe a mea.
Îl iubesc pe Jake, iar el ştie asta.
Şi ai avut dreptate prima oară. Nu e treaba ta.
Melinda!
N-am apucat să îmi cer scuze
că ieri te-am lăsat aşa mult la magazin.
Nu îţi face griji. A fost distractiv.
Ieri.. A fost un fel de univers paralel?
- Ce vrei să spui? - Păi m-ai lăsat la magazin
ca să arăţi o casă unui puşti de 12 ani.
Da. Îmi pare rău.
Melinda, ce-a fost în capul tău,
să-l laşi pe puştiul ăla în casa lui Amy?
M-a înnebunit aseară pe tema asta.
Îmi pare rău. A locuit acolo şi..
În fine, nu mai contează. Vor să o vândă.
- Da? - Da. E mare harababură.
Ei cred că locuinţa e bântuită.
Ai auzit ceva mai aberant decât asta?
Aproape. Poţi să-i întârzii un pic?
Pentru că dacă aş putea să aduc familia
care a locuit acolo,
doar pentru câteva ore, am putea repara lucrurile
care nu merg.
- Şi cum ar putea să facă asta? - Crede-mă.
Dacă aş avea permisiunea lui Amy,
aş putea să rezolv toate astea.
- Bine. O să încerc să obţin cheia. - Merci.
- Nu deschizi magazinul? - Mai târziu.
Am un mic comision de făcut. Pa.
Ce servici drăguţ.
- Ai ceva tupeu să vii aici. - Poftim?
Chiar i-ai spus fiului meu că poţi să vezi fantoma
sorei lui şi că locuieşte în fosta noastră casă?
- Da, asta i-am spus. - De ce ai face una ca asta?
- E doar un copil. - Pentru că e adevărat.
Fiica mea nu mai este.
E într-un loc mai bun. E liniştită.
Nu, nu este. Trebuie să îl vadă pe tatăl ei
şi trebuie să o ajuţi să facă asta.
Tatăl ei, omul care m-a înşelat.
Nu e vorba despre ce ţi-a făcut
sau nu ţi-a făcut soţul tău.
Este despre ce are nevoie fetiţa ta.
Mamă.
Spune adevărul.
Am simţit-o pe Emily. E în casă.
Te rog, Jake, nu vreau să mai aud asta.
Iar tu să nu-i mai spui copilului meu minciuni
şi nici să nu mai întinezi memoria micuţului meu înger.
Opreşte-te!
Nu e un înger. Nu e într-un loc mai bun.
- E încă în casa aceea. Ştiu. - Vino încoace.
- Ce mai faci, Jake? - Bine, tată.
Tu?
- Mă bucur să te văd, Angela. - Sigur.
Haideţi să mergem cu toţii înăuntru.
Îmi trezeşte o mulţime de amintiri.
Sper că unele bune.
Chiar nu înţeleg ce căutăm aici.
Mamă, ascultă.
- Ce a fost asta? - Fata ta.
Tati, ai venit!
Tati, sunt aici, jos!
Drăguţo, adu-ţi aminte că nu te poate
vedea sau auzi.
Numai eu pot, dar o să îi spun
orice vrei să îi spui.
Nu ştiu ce şmecherie vrei să faci
dar nu poţi să vorbeşti cu Emily. Nu poţi.
- Tată! - De ce îmi spune Emily?
Vrea să ştie de ce îi spui Emily.
Întotdeauna i-ai spus iepuraş.
- Tu i-ai spus asta. - Jur că nu i-am spus nimic.
Spune-i că îmi pare rău.
Îmi pare rău că nu am salvat-o.
Ai încercat, Jake.
- Spune că ai încercat să o salvezi. - Poftim?
Acum îmi amintesc.
Nu puteam să respir. Cădeam fără să mă opresc.
Apoi l-am văzut pe Jake.
Încerca să mă scoată afară, dar îmi era prea frică.
Îl ţineam prea strans. Îl trăgeam şi pe el după mine.
A încercat din greu.
Dacă ai fi încercat mai mult,
te-ai fi înecat şi tu.
Ai încercat din greu.
Dar te-ai fi înecat şi tu, dacă ai fi încercat
mai mult.
- Am încercat să o salvez? - Da.
E adevărat, Jake?
- De ce nu mi-ai spus? - Nu îmi aminteam.
Era în stare de şoc.
Spune-i lui tati să nu mai fie supărat pe Jake.
Nu vrea să mai fii supărat pe Jake.
Iepuraş, nu sunt supărat pe fratele tău.
Nu am fost niciodată supărat pe el. Spune-i.
E cu noi. Te aude.
Eram furios pe mine.
Nu am fost lângă voi,
lângă nici unul.
Făceam lucruri pe care nu ar fi trebuit să le fac.
Şi am rănit-o pe mama voastră
şi familia noastră.
Şi eu am avut partea mea de vină.
L-am lăsat pe tatăl vostru să îşi asume vina,
dar a fost şi vina mea.
Ar fi trebuit să te supraveghez.
Ar fi trebuit să fac un efort şi să nu mă încui
în dormitor.
Important este să ştii că nu a fost vina ta.
N-am putut suporta pierderea,
şi nu am vrut niciodată să simţi la fel.
De aceea am crezut că o să vă fie mai bine
fără mine.
Amândurora.
Mi-am pierdut familia din cauza lucrurilor
pe care le-am făcut,
nu din cauza celor făcute de alţii.
Spune-i lui tati că nu şi-a pierdut familia.
Jake e familia ta. Are nevoie de tine.
Întotdeauna va avea nevoie.
Spune că nu ţi-ai pierdut familia..
Jake are nevoie de tine şi va avea întotdeauna.
Îmi pare rău, Jake.
Nu o să te mai părăsesc. Promit.
Îmi pare rău că te-am făcut să suferi.
Vreau ca tati să îmi termine povestea.
Vrea să ştie dacă o să-i termini de citit
"Noapte bună, Lună".
Aşteaptă de multă vreme.
Rămăsese la "noapte bună, stele".
Rămăseseşi la "noapte bună, stele".
Noapte bună, stele. Noapte bună, aer.
Noapte bună, zgomote de pretutindeni.
- Bună, buni. - Stai.
- Bine. - Vrea să mă duc cu ea.
E gata să treacă dincolo.
Spune-i lui mami şi tati că o să îmi placă acolo.
Aşa spune buni. Spune-le că îi iubesc.
O să le spun.
Îmi pare rău că ţi-am făcut probleme. Nu am vrut.
Noapte bună, iepuraş.
Pot să o simt.
E fericită acum.
Oh, dragule..
Nu ştiu cum să îţi mulţumesc.
Deja aţi făcut-o.
Întotdeauna mi-am dorit una din astea.
Este cel mai frumos cadou de bun venit
pe care l-am primit vreodată.
E din partea mea şi a Deliei. Măcar atât să facem
după tot ce s-a întâmplat.
Vă mulţumim frumos. Acum suntem
amândoi foarte fericiţi.
Nu mai explodează nimic noaptea?
Casa este.. Cum să zic.. Liniştită..
Vorbind de linişte.. Mai vreau nişte şampanie.
- Voi? - Da. Te rog..
Nu e minunat să te afli într-o casă
cu atâţia oameni, muzică? E atâta viaţă..
Este, într-adevăr..
Traducerea si adaptarea: gabip
OpenSubtitles.org AP stops working soon, but not for VIP members -> osdb.link/vip